![]() ![]() | |||||||
Tipus de missió | sonda espacial ![]() | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Operador | ![]() ![]() | ||||||
NSSDCA ID | MARIN1 ![]() | ||||||
Durada de la missió | 4 minuts i 53 segons ![]() | ||||||
Propietats de la nau | |||||||
Fabricant | Jet Propulsion Laboratory ![]() | ||||||
Massa | enlairament: | ||||||
Potència | 220 W | ||||||
Inici de la missió | |||||||
| |||||||
Vehicle de llançament | Atlas-Agena B (en) ![]() ![]() | ||||||
Fi de la missió | |||||||
Motiu de pèrdua | Explosió controlada (22 juliol 1962) error de programari ![]() | ||||||
La Mariner 1 fou la primera sonda espacial del programa Mariner. Dissenyada per a sobrevolar el planeta Venus, fallà en el seu llançament el 22 de juliol de 1962. Un error del maquinari en una antena provocà que el coet perdés contacte amb els sistemes de guiatge de terra, de manera que l'ordinador de bord prengué el control; malauradament el programari contenia un error que desvià el coet del seu recorregut correcte. Tan bon punt l'error fou evident el control de terra decidí destruir el coet, per evitar que caigués sobre zones habitades, 293 segons després de l'enlairament, a les 09:26:16 UT.[1] Segons el comunicat fet públic per la NASA:[2]
L'impulsador va actuar satisfactòriament fins que va tenir lloc una maniobra giratòria (nord-est) no programada detectada per un oficial de seguretat. La incorrecta aplicació de les ordres d'orientació va fer impossible corregir-ho i es redirigir el coet cap a un xoc, possiblement a les rutes marítimes de l'Atlàntic Nord o en una àrea no habitada. L'ordre de destrucció va ser enviada 6 segons abans de la separació, ja que després d'aquesta el vehicle de llançament no hauria pogut ser destruït. El microxip de ràdio va continuar transmeten senyals durant 64 segons després d'haver-se enviat l'ordre de destrucció.
Mariner 1 va ser llançat per un coet Atlas-Agena. El que la NASA, a través del seu lloc web, descriu com "funcionament inadequat de l'equip aerotransportat de l'Atlas" va causar que l'impulsor perdés el contacte amb un dels sistemes de guiatge terrestres, preparant l'escenari per a un aparent error de programari en el sistema d'orientació. El paper de l'error de programari en el fracàs del llançament segueix sent misteriós, embolicat en les ambigüitats i conflictes entre els portaveus, oficials o no.
L'objectiu científic de la missió, l'exploració de Venus, es traslladà a la següent missió, la Mariner 2 que fou llançada 5 setmanes després aconseguint els seus propòsits principals.[3]